Sometu-teemasemianaari+2+-+Verkkoyhteisöllisyys+oppimisessa

=Sometu - teemasemma 2 - Yhteisöt verkossa ja verkkoyhteisöt (tai virtuaaliyhteisöt)=

Tämä esitys ei tällä kertaa mukana, hyvä jalostaa ensi vuotta varten.

Verkkoyhteisöllisyys on aihe, joka askarruttaa tällä hetkellä kentällä. Miten verkkoyhteisöllisyys näkyy tai tulisi näkyä oppimisessa ja opetuksessa?

Tässä muutamia askarruttavia kysymyksiä: - Mikä on verkkoyhteisö, miten se muodostuu ja pysyy kasassa? - Millaisia yhteisöjä on verkossa? - Miten verkkoyhteisössä toimitaan? (Lurkinta yms. ) - Onko caseja verkkoyhteisöistä, jotka ovat yhdessä tuottaneet jotain (esim. Linux??) - Verkoyhteisöjen/virtuaaliyhteisöjen vaarat ja mahdollisuudet? - Millaisia oppimisyhteisöjä (formaaleja ja informaaleja) verkossa on ja muodostuu (esim. web-based learning communities)

Kenellä on kokemuksia, annettavaa, ideoita, hyviä kysymyksiä, esitettävää?

Tervehdys Oulusta! Uskaliaasti ajattelin hypätä tuntemattomaan ja kommentoida hieman tätä yhteisö asiaa. Miten yhteisöt verkossa tai muualla pysyvät kasassa? Ratkaisuna voisivat olla seuraavat keskeiset yhteistoiminnallisen oppimisen filosofiaan liittyvät seikat, joita vaalitaan yhteisössä yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi:

P = Positive interdependence/Positiivinen keskinäinen riippuvuus (positiivinen, negatiivinen, neutraali tunnetaso) - Shared goal and resources I = Individual Accountability/Yksilöllinen vastuu - Assigned roles, specific tasks and timelines G = Group Processing/?Ryhmäytyminen? - How we do what we do (onkohan tämän suomennos jotain muuta? esim, ryhmien prosessointiin/asioiden valmisteluun liittyvää, kuulin suomennoksen eräässä tilaisuudessa, enkä ole sen jälkeen työstänyt ajatuksia) S = Social Skills/Sosiaaliset taidot - Encouraging, reflecting, active, listening body language F = Face to Face Interaction/Kasvokkainen vuorovaikutus - Knee to knee (Lähde: Johnson & Johnsson Collaborative Teaming Process)
 * PIGS FACE**

Ajatukset ovat peräisin Oulun opetustoimen Kohti yhteisöllistä koulua -hankkeesta. Ehkä näissä voisi olla jotain itua yhteisöjen kasassa pitämiseen? Tällaisin hieman vielä keskeneräisin miettein, Sirpa Kova

Saisiko vähän purkua siihen, että mitä haetaan verkkoyhteisöllisyydellä? --tarmo

**Ideaa voisi lainata seuraavalta sivulta: []**
Huomasin, että itse en kuitenkaan asiasta paljoa tiedä, kiinnostaa.... Tarmo on varmaan paras asiantuntija tässä. --pasi

Pääidea on kuitenkin siinä mikä suhde on verkkoyhteisöillä ja yhteisöjen toiminnalla oppimiseen ja opetukseen. Miten sitä pitäisi huomioida tai miten sitä on hyödynnetty koulutuksessa. Miten verkkoyhteisöjen tiedonrakentelu ja yhdessä jakamisen kulttuuri voidaan tuoda osaksi oppilaitosten ja koulujen opetus- ja oppimiskulttuuria.

Huom! Tämä teema on tässä vaiheessa ehdotusasteella ITK:n suuntaan. Tästä on sovittu järjestäjien kanssa, että katsotaan miten teema ottaa tulta. Eli nyt on kyse siitä mitä saadaan tarjolle. :-)


 * Laita nimesi ja skypetunnuksesi tähän:**

Ville Venäläinen (ville.venalainen), Pasi Silander (pasi.silander) Tarmo Toikkanen (tarmotoikkanen), Sirpa Kova (sirpa.kova), Sanna Brauer (sanna.brauer), Enrique Tessieri (etessieri)

Esitys teemaan:
Laita tähän otsikko sekä vastuuhenkilöt:

Verkostoitumista vai lunttausta? Tarmo Toikkanen
(heittona; en tiedä meneekö tähän pakettiin -Hyvä aihe --pasi)

//The Pure Personality - Bringing out the Pure Essens of People//

 * Sanna Brauer & Enrique Tessieri, Otavan Opisto**

Tänä päivänä puhutaan MaMu-koulutuksesta, ja siitä kuinka verkko-opetuksen menetelmiä voitaisiin hyödyntää enemmän tässä koulutuksessa. Mutta mitä ovat "MaMut" Suomessa, joka on monikulttuurisuudelle suopea yhteiskunta, vaikkei sitä virallisesti olekaan kuten Kanada, Australia tai Englanti? Mitä ovat "MaMut" koulutuksen näkökulmasta verkossa, jossa he toimivat jo monissa ympäristöissä yksilöinä, ihmisinä.

Martin Luther King, yksi ihmisoikeuksien esitaistelija Yhdysvalloissa 1960-luvulla, toivoi, että hänen lapsensa saisivat eräänä päivänä elää maassa, jossa heitä ei tuomittaisi ihonvärin vaan luonteen perusteella. Mitä jos meillä olisikin kokonainen maailma, jossa ketään ei tuomittaisi etnisen taustan tai kulttuuriperimän takia? Mitä jos sosiaalinen media mahdollistaa tälläisen maailman syntymisen? Millaisia ovat ne yhteisöt, joissa voidaan voidaan luopua etnisestä taakasta ja toimia aidosti yksilöinä. Mitkä ovat ne kanavat ja ne välineet joilla tälläista maailmaa rakennetaan - ja mistä syntyy ihmisyys, identiteetti ja kohtaaminen yhteisöissä, joissa asuu monta kulttuuria. Olemmeko avoimia ja valmiita toimimaan uudella tavalla uusissa maailmoissa? Millainen on avoin hybridikulttuuri?

Verkkoyhteisöt toimivat jo perinteisesti avoimina, ja rakentuvat yhteisten kiinnostuksen kohteiden ja kielen ympärille etnisyyden sijaan. Mihin johtaa se, että rakennamme etnisesti erilaisen perimän omaaville henkilöille koulutuksellisia tai yhteiskuntaan "sopeuttavia" siiloja verkkoon, jossa ne ovat tarpeettomia?

Otavan Opiston on mukana rakentamassa uutta avointa tilaa oppimiselle. Tavoitteena on selvittää kuinka sosiaalisen median avulla voi auttaa sopeutumista uuteen yhteiskuntaan ja luoda tilan ihmisten kohtaamiselle ihonväristä, passista tai kotimaasta riippumatta. Kuinka muodostamme yhteisöjä, joihon myös suomalaiset haluavat tulla oppimaan toisista kulttuureista. Emme voi luoda uutta maailmaa - vaan heijastukset varsinaisesta elämästämme ovat läsnä aina. Yhteisen tilan luominen ei ole myöskään helppoa, suuri haaste on jo yhteisen kielen löytäminen. Siksi esityksellämmekin on edelleen englannin kielinen otsikko. Etsimme tiloja, jotka murtavat kielen esteet ja tiloja, joissa yhteinen kieli luo verkossa elävän identiteetin, jossa kansallisuuksilla tai asuinpaikalla ei ole merkitystä. Vai onko niillä merkitystä verkossa nytkään - onko oppiminen vain "väärässä" paikassa?